Když jde o odkaz Rudé armády v kontextu československé historie, dochází ve veřejném prostoru k asi nejbláznivější politické shodě, kterou si jen dokážeme představit. Shodnou se totiž ti nejrusofobnější čeští liberálové a oficiální ruská propaganda. Také vám to připadá neuvěřitelné? Přitom je to tak.
Podle české liberální pravice je současné Rusko a jeho armáda jakým si pokračovatelem Sovětského svazu a Rudé armády nebo později Sovětské armády. A tedy pomníky a další připomínky osvobození Československa jenom pomáhají současné ruské propagandě a je třeba je odstranit, zakrýt a schovat. Ruská propaganda v podstatě tvrdí to samé, tedy bez toho odstraňování pomníků. Snaží se současné imperialistické manévry napasovat na slavnou historii rudoarmějců, kteří osvobodili Evropu od fašismu. Dokonce od některých z nich slyšíme takové drzosti, že ten kdo kritizuje současné Rusko a jeho militaristické choutky, je vlastně fašista, protože je tu přeci Rudá armáda a osvobození. Pro nás, české komunisty, by měly být oba dva tyto postoje srovnatelně odsouzeníhodné. Rudá armáda byla armádou, která na svých bedrech nesla obranu socialistické revoluce. To se o současné ruské armádě opravdu říct nedá. Dále to byla armáda, která byla postavena na ideálech internacionalismu. Bojovali v ní Rusové, Ukrajinci, Bělorusové, Poláci, Češi, Srbové, Litevci, Lotyši, Estonci, Gruzínci, Arméni, Čečenci, Mongolové, Kalmykové, Kazaši, Tataři, Ázerbájdžánci, Uzbeci, Tádžikové, Turkmeni, Kyrgyzové, Baškirové a Židé. Historie nám ukázala, že internacionalismus a spolupráce dokáží porazit fašistické živly. To, že se česká pravice i ruský establishment pokoušejí udělat ze sovětského internacionalismu ruský imperialismus je nejodpornější lež.
Nenechme si odkaz Rudé armády nikým ukrást a v dnešních nelehkých časech si připomínejme hrdiny všech národností, kteří bojovali a umírali pod rudým praporem za to, abychom my dnes mohli žít.
Arťom Korjagin